home
***
CD-ROM
|
disk
|
FTP
|
other
***
search
/
Chip 1996 April
/
CHIP 1996 aprilis (CD06).zip
/
CHIP_CD06.ISO
/
hypertxt.arj
/
9403
/
SULINFO.CD
< prev
next >
Wrap
Text File
|
1994-11-26
|
24KB
|
382 lines
@VSzámítástechnika az általános iskolában@N
@VPécé, ábécé...@N
Nyolc évvel ezelôtt csak az eltökéltség volt meg. Ma a
budapesti Számítástechnika Tagozatos Åltalános Iskolára
odafigyelnek a felsôoktatási intézmények és a közoktatási
minisztérium is, tanárai pedig közremûködnek a nemzeti
alaptanterv vonatkozó részének kidolgozásában.
A XIII. kerületi Számítástechnika Tagozatos Åltalános
Iskola (továbbiakban: az iskola) az 1989-90-es tanévben
kapott minisztériumi jóváhagyást pályázatára, és
megkezdhette az oktatást az új nevet is adó tagozaton. A
kísérlet célja, hogy elsô osztálytól a nyolcadik osztályig
bezárólag (a középiskolák képzési célkitûzéseit is
figyelembe véve) a tanulókat megismertesse az informatika
alapjaival. 1991-ben a Központi Statisztikai Hivatal
felvette az iskolát hivatalos Szakképzési Jegyzékébe. Ennek
köszönhetôen -- az országban a mai napig egyedülállóan --
lehetôség nyílt arra, hogy az itt tanuló 14 éves gyerekek a
nyolcadikos bizonyítvány mellé alapfokú személyi-számítógép
kezelôi képesítést szerezzenek. Ezt egy 150 órás tananyag
elsajátítása elôzi meg, ami a 7-8. osztály tanóráinak
keretében zajlik. A képzés a KSH részérôl meghatározott
tematika és vizsgatervet követve, az iskola által készített
tanterv alapján történik. Az iskola két szaktantermében
jelenleg 28 darab 386-os AT mûködik, az egyikben nemrég
telepítették a legújabb Novell-hálózatot, a harmadik
gépteremben pedig tíz Macintosh Classic, illetve LC üzemel.
Tanulságos felidézni azt az utat, amely az elmúlt nyolc
évben az elsô Commodore-októl indulva idáig vezetett.
@VHardware: az iskola@N
Az iskola számítástechnikához fûzôdô története 1986-ban
kezdôdött: ez egyben a XIII. kerület
számítástechnika-oktatása történetének kezdete is. Az ügy
iránt elkötelezett tanárok az általános iskolákba szerették
volna átültetni azt a számítógépes programot, amelyet a
mûvelôdési minisztérium az 1980-81-es tanévben indított a
középiskolákban. @KDr. Bánhidi Sándorné@N, az iskola
igazgatója, akkor fizika szakos tanárként megkereste a
kerületi vezetôket, akik fogékonynak mutatkoztak a téma
iránt. Pedig akkoriban még kevesen mondhatták el
Magyarországon, hogy számítógépet láttak közelrôl.
Hajlandóságuk mellett a szükséges 1,5 millió forintot is
biztosították a program elindításához. A mûvelôdési
minisztérium még hozzájárult az összeg 50 százalékával, és
így együtt volt a pénz 400 darab Commodore +4-es
megvásárlásához. Ezeket a kerület akkori 24 általános és
középiskolája között szétosztották: így jutott a mostani
számítástechnika tagozatos iskolának is 20 darab gép.
A számítógépeket kezdetben -- megfelelô tanterv hiányában
-- ebben az iskolában is úgy kísérelték meg bevonni az
oktatás folyamatába, mint másutt: matematika órákon vagy
olyan fiatalabb tanárok szakkörein, akik a nyolcvanas évek
végén már tanulták a komputerek kezelését. Azután a
személyi számítógépek fejlesztett változatai megjelentek
Magyarországon, és az iskola rögtön lépéseket tett
hardverparkjának mielôbbi felújítására, hogy a
számítógépismeret oktatásával lépést tarthasson az
információs robbanással, ami az évtizedfordulóra
bekövetkezett.
îgy 1991-ben eladták az akkor még jó állapotban lévô
Commodore-okat egy vidéki iskolának. A vételár összegét az
iskola költségvetésébôl kiegészítve megvették az elsô hat
darab IBM-kompatibilis gépet, s további négyet különbözô
cégek által adományozott komputer-alkatrészekbôl szereltek
össze.
Az 1990-91-es iskolaévben a tantestület igazgatóvá
választotta dr. Bánhidi Sándornét, hogy a tanárként
elkezdett programot ebbôl a pozícióból vezethesse tovább.
A rendszerváltás következtében új lehetôségek nyíltak a
civil szervezôdés elôtt: az iskola néhány pedagógusa
elhatározta, hogy alapítványt tesz a számítástechnika
oktatásának segítésére. Végül 32 pedagógus csatlakozott a
kezdeményezéshez, és 1990-ben bejegyezték a PC az iskolában
Alapítványt, mely ma is él. Eddig közel 2 millió forinttal
tudta támogatni a számítástechnika, illetve az idegennyelv
oktatását, ami az alapítvány másik célja. Alapítói helyesen
választották ki azt a két legfontosabb területet, amelynek
oktatására a legkevésbé volt felszerelve nemcsak ez, hanem
sok magyar iskola -- és sajnos a többségre ez ma is
érvényes. Ennek megfelelôen az iskolában a két
számítástechnikai tanterem mellett egy nyelvi labort is
felszereltek.
A példát a XIII. kerület más iskolái is követik, de a
kezdeményezés, az ötlet, az útmutatás mindig innen ered: az
önkormányzat ezt az iskolát jelölte ki a számítástechnika
oktatásának kerületi központjává. Itt található a
szakkönyvtár, ide járnak a tanárok továbbképzésre, sôt az
iskolák gazdasági vezetôit, titkárait is itt oktatták a
számítógép kezelésére. Az önkormányzat folyamatosan bôvíti
az iskolák hardverállományát, az idén már perifériákat is
beszerzett. Ennek köszönhetôen a kerület tanintézményeiben
a 400 Commodore mellett, amelyeken sokhelyütt még mindig
folyik a tanítás, mintegy 300 darab IBM-kompatibilis gépet
is használnak.
A készülô nemzeti alaptantervben már tananyagként szerepel
az informatika és ezen belül a számítástechnika. Az új
tantárgy oktatása nem kötôdik majd géptípushoz. Ideális
esetben azonban a tanítást mindig az elérhetô legmagasabb
kategóriájú gépeken érdemes megszervezni. A jelenlegi
gazdasági helyzetben viszont az állami költségvetés aligha
biztosíthatja Magyarország mintegy ötezer iskolája számára
a csúcskategóriájú konfigurációt, a szoftverekkel való
ellátásáról nem is beszélve. Ennek tükrében a XIII.
kerület ráfordítása még nagyobb hangsúlyt kap: a mai napig
mintegy 30-40 millió forintot fordított az iskolák
számítógépekkel való felszerelésére.
@VSoftware: a tanítás@N
Az iskolában 1986-ban kezdték meg egy helyi tanterv
kidolgozását, amellyel 1988-ban és 1989-ben is pályázatot
nyertek. A pályadíjként kapott egymillió forintot
fejlesztésre fordították, a tanterv alapján pedig immár 200
általános iskolában folyik a számítástechnika oktatása
országszerte.
A mûvelôdési minisztérium jóváhagyta a tantárgy tagozatos
rendszerû oktatását az egyedi tanterv alapján. Ez ebben az
iskolában elsôtôl nyolcadik osztályig heti átlag két
számítástechnika órát jelent, ami összesen mintegy 300
iskolaórát tesz ki. Ez feleannyi, mint a matematika vagy az
anyanyelv óraszáma, de a többi tantárgyéval azonos arányt
képez. A számítástechnika egy tantárgy lett a többi
mellett, tehát bevezetése az 1985-ös oktatási törvény
értelmében sem történhetett más tantárgy rovására.
Az iskolában folyó kísérlet egyik fontos feladata volt,
hogy a tagozatos osztályok számára az elôírt órakereten
felül megtalálja a megfelelô megoldást. Az alsó tagozatos
diákok esetében, akik még 45 perc erejéig is nehezen
terhelhetôk, a korrepetálást elôször a délutáni szakkörök
terhére valósították meg. Késôbb a számítástechnikát a
délelôtti rendes oktatásba is beiktatták. Ezt úgy oldották
meg, hogy a technika tantárgyat megfelezték -- s mivel
bevált, ez a változat került a tantervbe is. A felsôs
tanulóknál viszont plusz óraszámot jelent a
számítástechnika oktatása. Csoportbontásos rendszerben
folyik a tanítás, ami azt jelenti, hogy az osztályokat
kettéosztják: amíg a csoport egyik fele a szaktanteremben
dolgozik, addig a másik fele technika vagy angol órán vesz
részt, azután fordítva. Erre egyrészt azért volt szükség,
mert a tapasztalat szerint egy tanterembe kb. 15 gép
helyezhetô el megfelelôen, másrészt ez pedagógiai cél is,
hiszen így a csoport létszáma elég kicsi ahhoz, hogy a
tanár minden diákkal külön foglalkozhasson. Ez az iskola
rendelkezik ugyan akkora hardverparkkal, hogy egy
harmincfôs osztály minden diákját külön géphez ültesse, de
csak két tanteremben férnének el. Sok iskolában viszont a
gépek korlátozott száma is meghatározó. A kiscsoport
különösen az alsó tagozatosoknál fontos, mert bár a mai
gyerekek eleve nem idegenkednek a klaviatúrától, azért
igénylik a tanár személyes figyelmét is.
A felsô tagozatok esetében szülôk és gyerekek egyaránt
annyira komolyan vették, megszerették és szükségesnek
találták az új tantárgyat, hogy nem rá-, hanem inkább le
kell beszélni ôket, korlátozni néha túlzott elvárásaikat.
Megesett, hogy számon kérték az igazgatónôn, amiért a
harmadikosoknak csak kéthetente van számítástechnika órája,
holott ez a jövô, tehát több kell belôle, faragjanak le
inkább az anyanyelv óraszámából, hiszen abból heti kilenc
darab szerepel az órarendben. Nem volt könnyû megértetni,
hogy egy harmadikos gyereket azért meg kell tanítani
szépen, helyesen írni, olvasni, beszélni, kommunkiálni, és
emellett, de nem ezek helyett számítástechnikára is
oktatni. És ez a jelenség általánosítható. Ebbôl az
iskolából a szülôk nem visznek el gyereket: ha egy diákot
el kell tanácsolni, az felér egy családi tragédiával. Az
itt tanuló diákok ragaszkodnak ehhez a tantárgyhoz, a
számítógép mindennapjaik tartozéka lett. Egy példa: ha
azzal büntetnek egy gyereket, írja le, többé nem tesz
rosszat, akkor ezt számítógépbe szedi és kinyomtatja, mert
így érzi természetesnek. De az iskola nemcsak a kerületben,
hanem -- a szabad iskolaválasztás következtében -- az egész
fôvárosban népszerû, sôt az aglomerációs falvakból is
felkeresik olyan szülôk, akik készek lennének mindennap
beszállítani gyereküket, csak hogy itt tanulhasson. Az
iskola az elsô osztályokba történô iratkozáskor kénytelen
elutasítani a kerületen kívüli gyerekeket, mert a létszámot
a kerületiek is kitöltik: ezért ide költöznek, ide
jelentkeznek be a családok, csak hogy a gyerek bejusson.
Ezekbôl is leszûrhetô: mind több szülô véli úgy, a
számítógépes ismeretek döntô fontosságúak lesznek
gyermekeik jövôjét illetôen.
@VInformatikai alaptanterv@N
Az informatika tanárok egyesületében azon dolgoznak, hogy a
nemzeti alaptanterv részére kidolgozzák az
informatika-számítástechnika tanításának
követelményrendszerét hatéves kortól az érettségiig. Ebben
a munkában az iskola tanárai is részt vesznek. A
számítógép-kezelôi ismeretek oktatása mellet egy kísérleti
munkát is végeznek, amely az ELTE informatika tanszékének
programjához, illetve az alternatív tantervi projektumhoz
kapcsolódik. Az igazgatónô maga köré gyûjtötte azokat a
tanárokat, akik más iskolákban szintén a
számítástechnika-oktatás úttörôinek számítottak, és a
meglévô tanári karral közösen egy olyan ismeretanyag
megszerkesztésén fáradoznak, amely valószínûleg a nemzeti
alaptantervbe kerül majd. Ugyanakkor minisztériumi
felkérésre novemberben véleményezték a készülô
követelményrendszer tervezetét.
Informatika vonatkozásában is nagy nézeteltérések
tapasztalhatók a nemzeti alaptantervet illetôen. Ez
érthetô, hiszen az oktatás generális átalakítása zajlik: új
oktatási törvény van életben és 1996-ra az új
alaptantervnek is el kell készülnie. De más
természettudományi tantárgyak esetében sem magáról a
tudományról folyik a polémia. A természettudományok az
évszázadok során kialakították a maguk módszertanát, csupán
az újabb ismereteket kell beiktatni a tananyagba, az nem
vitás, hogy mit, milyen sorrendben, milyen fokozatokon kell
oktatni. A számítástechnika azonban még túl fiatal tantárgy
ahhoz, hogy rutinja lehessen. Az általános iskolákban
tulajdonképpen illegálisnak számít: a tanárok autodidakta
módon lopják be számítástechnikai ismereteiket az
iskolaórákra. Ezek a pedagógusok minden évben összejönnek
ebben az iskolában, és közösen próbálják eldönteni, hogy
melyik iskolában, melyik osztályban mit, hogyan kellene
tanítaniuk, mert az sem lenne helyes, ha uniformizálódna a
munka. Ez akkor is érvényben marad, ha elkészül a közös
alaptanterv, mert teljesítéséhez sokféleképpen el lehet
jutni. Ebben az iskolában számítógépkezelést és
szoftverüzemeltetést tanítanak. Más iskolákat viszont arra
bátorítanak, hogy egyéb tantárgyak oktatásában használják a
modellezô programokat mint szemléltetô eszközöket.
A helyzet kialakulatlansága ellenére azonban nem sok olyan
mûhely jött létre, ahol rendszerezô munka folyik: az
egyetlen ilyen csoport az ELTE általános informatikai
tanszékén dolgozik, ahol az iskola két tanára is részt vesz
a leendô nemzeti alaptanterv követelményeinek
kialakításában. Egy másik mûhely most van kialakulóban
abban a mintegy húsz középiskolában, amely részt vesz a
világbanki hitelbôl támogatott emberi erôforrás-fejlesztô
projektum informatikai részében. A két mûhely máris
közeledik egymáshoz. Végsô cél egy közös koncepció
kikristályosítása a számítástechnika oktatásában, amelynek
közismereti részét az általános iskolában tanítanák,
szakmai területét pedig a középiskolákban lehetne
elsajátítani.
@VPC mint nevelô@N
Nyolc évvel ezelôtt még más idôk járták, mára azonban
teljesen megszokottá vált, hogy a diákoknak odahaza is van
számítógépük. Többé nem státusszimbólum a komputer, gyerek
és szülô egyaránt igényli, hogy a tanulásnak ez a
segédeszköze mindig hozzáférhetô legyen. Becslés szerint az
iskola minden második tanulójának, mintegy 300 gyereknek
van saját komputere, ebbôl a tagozatos ostályokba járó 200
diák szinte mindegyikének. A beszerzésben az iskola is
segít, hiszen megbízható szállítókkal áll kapcsolatban.
A számítástechnika oktatásának legizgalmasabb momentuma az
elsôs diákok indítása. ïk még nem tudnak ""matematikául",
nem ismerik az algoritmust, a programozás törvényeit. Csak
hetek-hónapok múlva fogják leírni az elsô betûket, viszont
már az elsô héten a gép elé ülnek. A klaviatúrán ott a
teljes ábécé, a Macintoshokon ráadásul angol a kiosztás, és
a gép is ezen a nyelven üdvözli ôket: vagyis az elsôsök
azonnal az élet mélyvízébe cseppennek. Érdekes helyzetek
adódnak, amelyek ma már teljesen természetesen hatnak. Az
alsó tagozat osztályaiban a Logo programnyelvet tanítják:
egy mindössze pár lépésbôl álló amerikai grafikus
programmal a kisiskolások rajzolni kezdenek, és az az elsô
sikerélményük, amikor ezt ki is nyomtathatják. Ezen a
játékos programon keresztül, amely a képi látásmódra épít,
a Logo-teknôc képernyôn való mozgatása révén a legkisebbek
egy természetes folyamat révén kerülnek kapcsolatba a
számítógéppel. A legalapvetôbb kezelôi ismeretek mellett a
hatodik osztály végéig a Turbo Pascal programnyelv
elsajátítása képezi a tananyagot. Ez annyira elterjedt
módszer az országban, hogy elmondható: ezzel a
korosztállyal szélesebb körben foglalkoznak az iskolák,
mint a nagyobbak nemzedékeivel. E tárgyban magyar szerzôk
is írtak jól használható kézikönyveket.
A géppel való korai kontaktus hatást gyakorol a kisdiákok
egész iskolai munkájára, más tantárgyak elsajátítására is.
Ezt nevezik a pedagógiában transzfernek. A számítógép
rendszerezô gondolkodásra nevel. A gyerek hamar megszokja,
hogy a komputerrel másként kell kommunikálnia, mint az
emberekkel. A hétköznapi életben lehet pongyolán,
pontatlanul fogalmazni, félinformációkat közölni, de a gép
az efféle magatartásra káosszal válaszol. A komputer
egyértelmû utasításokat, parancsokat vár és ad, amelyeket
teljesíteni kell -- ez a nevükben is benne foglaltatik.
Tehát a gépet komolyan kell venni, ez pedig kihat a gyerek
gondolkodásmódjára és személyiségfejlôdésére. Egy tárggyal
van ugyan kapcsolatban, de ennek a kapcsolatnak a minôsége
meghatározza emberi kapcsolatait is. Az iskolában
pszichológus foglalkozik a kérdés tanulmányozásával. Egy
olyan következtetés kezd körvonalazódni, miszerint a
gyerekek egója, individualitása hangsúlyt kap, ugyanakkor
az osztályban háttérbe szorul a kollektív szellem. Ami nem
baj, ma már a polgári szemléletû iskola is ezt az
irányvonalat sugallja. A társas együttlét normáinak való
megfelelést persze nem lehet kiiktatni, de ezen túlmenôen a
tanulásban, a személyiségfejlesztésben az egyéni feladatok
megoldása révén a számítógép használata olyan
tulajdonságokat fejleszt, amelyekre a polgári társadalom
leendô felnôtt tagjának ugyancsak szüksége lesz. Félreértés
elkerülése végett: nem szabad a számítógépet misztifikálni,
mindenhatónak képzelni az oktatásban vagy különösen a
nevelésben, de egy kedvezô egybeesésnek lehetünk tanúi.
Az iskolán belül szabad gépidô nem áll a diákok
rendelkezésére. Egyrészt nincs rá lehetôség, másrészt mind
a 664 gyerek a számára elôlátott óraszámban eleve géphez
jut. Akik a tehetségüket szeretnék ápolni, vagy nincs
odahaza gépük, és a házi feladatot kell elvégezniük, azok a
differenciált oktatáson vehetnek részt. Ezeket
délutánonként tartják a tanárok: fôleg programozóknak,
akiket tudatosan készítenek fel, mivel ez egy hosszadalmas
folyamat, de felhasználói foglalkozások is vannak: a
délelôtti tananyag elmélyítése stb. Azokban az iskolákban
viszont, amelyekben nem tagozatos a számítástechnika,
feltétlenül szükség van a szabad gépidôre.
Az iskola elsô kísérleti osztálya tavaly ballagott el.
Idén 56 diák végez a számítástechnika tagozaton.
Továbbtanulásukat a tanárok tudatosan készítették elô, több
középiskolával kapcsolatban állnak ezen a téren is. A
legtöbb tanuló, aki a rangos iskolákat tanulmányi eredménye
folytán elérheti, megmarad a számítástechnikai pályán, de a
többiek is rokonszakmát választanak. A pályaválasztás másik
aspektusa az idegennyelv, mivel a számítástechnika mellé az
angolt rendelték kötelezô idegennyelvként, és sok diák már
túl van egy nemzetközileg elismert nyelvvizsgán.
@V* * *@N
Az iskolában nagy gondot fordítanak arra, hogy jogtiszta
szoftvereket használjanak, egyrészt mert a feketén
beszerzett szoftverek használata büntetendô, másrészt
nevelô célzattal. Ennek az erkölcsi hozzáállásnak a
kialakítása is hozzátartozik ahhoz, hogy a számítástechnika
tantárggyá váljék. A számítástechnika jellegébôl fakad,
hogy a fejlesztést nem lehet abbahagyni. Hardver
tekintetében az iskola a jelen pillanatnak megfelelô
színvonalat biztosít, néhány olyan perifériára lenne
szüksége, amelynek az oktatásban való használata
modellértékû lenne. Emellett elsôsorban az oktatás minôségi
fejlesztésére gondol a tanári kar: a magyarul megjelenô
szoftverek mielôbbi beszerzésére és azok tanítására.
Mindezt nyolc évfolyam keretében kívánják megvalósítani,
legfontosabb célkitûzésük az általános iskolások
színvonalas felkészítése a színvonalas középiskolák
számára.
A XIII. kerületi Számítástechnika Tagozatos Iskola példája
bizonyítja, hogy a kitartó és alapos munka kivívja a
szakmai körök elismerését. Ami kötelez is: ezért az iskola
nyitva áll minden érdeklôdô elôtt, tanóráira látogatásokat
szervez. Olyan országos fórummá növi ki magát, amely a
kísérlet, modell és az információs központ szerepét tölti
be a számítástechnika majdani általános iskolai oktatása
számára.
@KKis Endre@N